ILLASTA AAMUUN
Näppäile se koneelle.
Päivitetään ensinnäkin ruutu.
Mene sitten muotoilutilaan.
Arkistoinko sen nyt?
Nytkö se on koneen muistissa?
Entä sitten?
- Anna tiedostolle arkistointinumero. - Aivan.
Hyvä. Viikon päästä osaat sen jo kuin vettä vain.
Tämä on minulle vain väliaikaista. En aio jumiutua tänne loppuiäkseni.
Mutta älkää kertoko sitä mr Devlinille.
Haluaisin kustannusalalle-
- mutta siellä ei vain nyt ole töitä. Haluaisin luoda oman lehden.
Se toimisi foorumina kirjoittajille, joiden tekstejä ei julkaista muualla.
Tekstiä ei toimitettaisi, eikä lehti tavoittelisi tiettyä lukijakuntaa.
Kirjoittajat vain saisivat tekstinsä julkaistua ja voisivat tehdä jotain...
...sillä, että... Tiedättehän...
Anteeksi.
Rakastan tuota kirjaa.
Niin. Minusta Miller on todella hyvä kirjailija.
"Tämä ei ole kirja, vaan pitkällinen herja, sylkiläikkä taiteen keskellä."
"Potku persauksiin totuudelle, kauneudelle ja Jumalalle."
- Sehän meni hyvin. - Muuta en muista.
Olen lukenut kirjan aiemminkin. Luen sitä nyt vain uudelleen.
En lue kirjoja yleensä useampaan kertaan, mutta...
...tämä on suosikkini. Se on parempi kuin Tropic of Capricorn-
- Plexus tai Sexus.
Tiesitkö, että hän suuteli itseään syötyään hyvin? Se oli lähinnä...
Vaikuttaako tuo kassa sinusta oudolta?
Hän tekee koko ajan outoja liikkeitä.
Hän varmaan odottaa, että kykyjenetsijä huomaisi hänet.
- Otatko toisen kupin kahvia? - Ei, minun täytyy lähteä ystäväni luo.
- Mihin olet menossa? - Keskikaupungille, SoHoon.
- Onko ystävälläsi ullakkohuoneisto? - On. Hän on kuvanveistäjä.
Viime aikoina hän on tehnyt kipsistä rinkeleitä tuorejuustolla.
Lhanko totta?
Hän myy niitä paperinpainoina. Haluatko ostaa sellaisen?
- Haluan. Paljonko ne maksavat? - En tiedä.
Mutta jos olet kiinnostunut, hänen numeronsa on 243-3460.
Hänen nimensä on Kiki Bridges.
- Oli hauska jutella. - Niin oli.
Anteeksi. Saanko lainata kynääsi?
Kiitos.
- Saisinko Kiki Bridgesille? - Puhelimessa.
Hei. Et tunne minua. Soitan, koska olen kiinnostunut paperinpainoistasi.
- Niin? - Sinäkö olet siis kuvanveistäjä?
Tapasin tänä iltana kahvilassa tytön, joka asui kuulemma luonasi.
- Tarkoitat Marcyä. - En tiedä hänen nimeään.
- Käyn hakemassa hänet. - Hän kertoi paperinpainoista, ja...
- Haloo? - Marcy?
Täällä on Paul Hackett. Tapasimme aiemmin tänä iltana.
Hei. Kyllä minä muistan.
- Mitä sinulle kuuluu? - Hyvää.
Tulin juuri kotiin, avasin kirjani ja näin numerosi ja...
Hyvä.
Kiva, että soitit. Joten...
Oletko töissä sen kahvilan lähellä tai asutko lähistöllä?
En. Olin vain käymässä hyvän ystäväni luona.
Meillä oli itse asiassa kamala riita.
- Sepä ikävää. - Niin on.
Kyllä asia varmasti järjestyy.
Luuletko niin? Pitäisikö minun mielestäsi tehdä sovinto?
En tiedä. Ehkä näin on parempi.
En tiedä tilannetta, mutta joskus...
En minä... Ei tämä ole minun asiani.
- Ehkä sinun pitäisi tulla käymään. - Mitä?
- Tulisit käymään. - Toki. Nytkö?
- Miksikäs ei? - Missä sinä olet?
28 Howard Streetillä, Crosbyn kulmassa. Summerissa lukee Franklin.
- Eikö Bridges? - Se on viivattu yli.
Soita vain summeria.
- Käykö noin kolmen vartin päästä? - Oikein hyvin. Nähdään.
Paul! Olen todella iloinen, että soitit.
Niin minäkin.
- Nähdään. - Hei.
- Käykö 20 dollarin seteli? - Totta kai.
Minulla ei ole kiire.
Anteeksi. Minä kadotin... Voi luoja.
Anteeksi.
Setelini lensi ulos ikkunasta.
Se tekee 6,50 dollaria.
Rahani lensi ulos ikkunasta. Ajoitte niin lujaa... Siinä kulmassa...
Minulla ei ole...
Minulla ei ole rahaa. Olen pahoillani.
Antakaa, kun näytän teille jotain.
Minulla oli 20 dollaria, mutta nyt...
Minulla ei ole enää rahaa. Olen pahoillani.
Franklin...
Oletko sinä Paul? Ota kiinni.
- Hei. - Hei.
- Tässä ovat avaimesi. - Laita ne vain pöydälle.
Pidän tuosta, todella paljon.
Se muistuttaa Edvard Munchin maalausta Kiljaisu.
- Huuto. - Aivan.
Tämä on sen kolmiulotteinen versio.
- Onko Marcy täällä? - Hänen täytyi lähteä apteekkiin.
- Onko hän kunnossa? - Tilanne on hallinnassa.
Tämähän on valtava paikka. Asuuko täällä muita sinun lisäksesi?
Haluaisitko tehdä tätä hetken? Minun pitäisi pitää tauko.
Ei tämä ole vaikeaa.
Mitä sinä tarkoitat? Sehän on sinun teoksesi. En tiedä, mitä haluat.
Tämä on todella helppoa. Otat vain lappuja ja silotat ne kiinni.
Tullaan.
Niin?
Totta kai hän on täällä. Pyysit häntä tulemaan.
Se on sinun ongelmasi. En aio kertoa hänelle. En kerro hänelle.
En voi puhua kovempaa. Pidä kiirettä.
- Miten menee? - Hyvin. Teen sille hartiaa.
Katso paitaasi.
Tyypillistä minulle.
- Anna se tänne, niin pesen sen. - Ei sinun tarvitse.
- Se kestää vain 20 minuuttia. - Ei tarvitse.
Anna nyt. Haluat kai näyttää hyvältä tärkeillä treffeilläsi.
Hyvä on.
20 minuuttiako?
Voit käyttää tätä sillä aikaa.
Kun tuota tekee koko päivän, omat hartiat tulevat kipeiksi.
- Haluatko, että hieron? - Luit ajatukseni. Viitsisitkö?
En ole kovin hyvä hieromaan. Osaan muutaman perusliikkeen.
Jos minuun sattuu, olet oikeilla jäljillä. Muuta minä en tiedä.
- Sinulla on upea vartalo. - Niin.
Ei paljon arpia.
Totta. Sitä en tullut ajatelleeksi.
Tunnen yhden naisen, joka on täynnä niitä. Mutta minä en.
Arpiako?
Kamalia, rumia arpia.
Halusin vain kertoa sen.
Enpä tiedä.
Kun olin pieni, minulta leikattiin kitarisat.
Ja leikkauksen jälkeen lastentautiosastolla ei ollut tilaa-
- joten jouduin palovammaosastolle.
Ennen kuin minut vietiin sinne-
- yksi hoitajista käski minun laittaa siteen silmilleni.
Hän käski olla ottamatta sitä koskaan pois.
Jos ottaisin sen pois...
...he joutuisivat kuulemma leikkaamaan minut uudelleen.
Minäkään en ymmärtänyt, miten kitarisani liittyivät silmiini.
Joka tapauksessa...
Sinä yönä... Ainakin luulin, että oli yö.
...kurottauduin ottamaan siteen pois...
...ja näin...
Hei taas. Anteeksi, että olen myöhässä.
- Ei se mitään. Miten sinä voit? - Hyvin.
Löysin perille. En... Olen täällä.
Eikö mentäisi minun huoneeseeni?
Kämppiksesi on tehnyt töitä koko päivän.
Hän laittoi minutkin töihin. Tunnen olevani oikea SoHon taiteilija.
Mitä teit hänelle?
En mitään. Hän nukahti.
Hän oli väsynyt. Mitä tarkoitat?
Se oli vain viaton kysymys.
Käyn nopeasti suihkussa. Tulen ihan kohta takaisin. Käykö se?
Toki. Suihku tekee sinulle varmaan hyvää. Sinulla on ollut rankka päivä.
Tiesin, että sinussa on jotain erityistä.
Ei kai sinun tarvitse nousta huomenna aikaisin?
Luulen, että sinun kanssasi voisin todella jutella.
Minusta tuntuu, että tänä iltana...
Minusta tuntuu, että vapaudun.
Minusta tuntuu, että tulee tapahtumaan jotain ihmeellistä.
Tämä on niin jännää, mutten tiedä miksi.
Mutta tunnen sen.
Olen iloinen, että tulit.
Niin minäkin.
Haluatko polttaa marisätkän? Ota, jos haluat.
Ehkä myöhemmin.
- Haloo? - Onko Marcy siellä?
Hän ei pääse nyt puhelimeen. Haluatteko jättää viestin?
Kertokaa hänelle, että Greg soitti.
Onko hän palannut?
Marcy Franklin Toisen asteen palovammoihin
Se teki hyvää.
- Haluatko, että suljen ikkunan? - Tässä on vain oltava kehonrakentaja.
Voi hitto.
Kuka Franklin on? Summerissa...
Enkö käskenyt sinun pysyä sängyllä?
Aivan.
Ole kiltti ja odota täällä vielä hetki.
Olet upea tyyppi.
Mitä, Paul? Mitä sinä sanoit?
En sanonut mitään.
- Etkö sanonut äsken jotain? - En mitään.
Olisin voinut vannoa, että sanoit jotain.
No... en sanonut.
En varmaan pysty nukkumaan tänä yönä.
Mikä tuo tuoksu on? Pellavaöljykö?
Kosteusvoide. Minulla on kuiva iho.
Minusta ihosi tuntuu pehmeältä.
Älä.
- Mikä sinua vaivaa? - Ei mikään. Voimmeko vain jutella?
Totta kai.
Greg soitti.
Mistä se hintti tiesi, että olen täällä yötä?
Hän haluaa kai valittaa minulle viimeisimmästä poikaystävästään.
Sellaiset ystävät ovat joskus hankalia.
Sitä vartenhan ystävät ovat olemassa.
- Tiedän, mutta... - En vain jaksa sitä tänä iltana.
- Pyysikö hän soittamaan takaisin? - Hän ei sanonut siitä mitään.
Koska sinä vastasit puhelimeen, hän varmaan ajatteli, että olin...
Minua pelottaa.
Etkö voisi kertoa, mikä sinulla on?
Minut raiskattiin kerran.
Se tapahtui itse asiassa tässä samaisessa huoneessa.
Asuin täällä aikoinaan.
Mies tuli paloportaita pitkin.
Hän piti veistä kurkullani ja uhkasi leikata kieleni, jos huutaisin.
Hän sitoi minut sänkyyn.
Hän ei pitänyt kiirettä. Sitä kesti kuusi tuntia.
Voi luoja.
Oliko hän...?
- Saatiinko hänet kiinni? - Ei.
Hän oli itse asiassa poikaystäväni.
Totta puhuakseni nukuin suurimman osan ajasta.
Joten... nyt tiedät.
- Haluatko kahvia? Haluan pois täältä. - Ehdottomasti.
- Onko jokin paikka vielä auki? - On. Kellohan ei ole vielä kahtakaan.
Oletko valmis?
Saanko kysyä jotain, mitä olen miettinyt koko illan?
Kuka Franklin on?
Franklin on mieheni.
Niinkö?
- Onko ullakkohuoneisto hänen? - Hän sen omistaa.
- Asutko hänen kanssaan? - En. Hän on Turkissa.
Asuin hänen kanssaan kolme päivää. Olin nuori, kun menimme naimisiin.
Mieheni oli elokuvahullu.
Tai itse asiassa yksi elokuva oli hänelle pakkomielle.
The Wizard of Oz. Hän puhui siitä jatkuvasti.
Aluksi se oli söpöä.
Olin neitsyt hääyönämme.
Kun rakastelimme... Oletko nähnyt elokuvan?
Kun rakastelimme...
Aina kun hän... tuli...
...hän vain huusi: "Antaudu, Dorothy!"
Siinä kaikki: "Antaudu, Dorothy!"
Hän ei sanonut "voi luoja" tai jotain muuta normaalia.
Se oli aika pelottavaa. Kerroin sen hänelle, mutta hän ei lopettanut.
Hän ei vain pystynyt lopettamaan. Hän vain ei pystynyt.
Hän ei kuulemma edes huomannut sitä.
Hän vain ei pystynyt lopettamaan. Niinpä panin välit poikki.
Sepä ikävää. Taidan todella laittaa sinut koville tänä iltana.
Ei se mitään. Olen tottunut siihen.
Rakastan häntä vieläkin todella paljon.
Kirjoitamme toisillemme joka päivä.
Ymmärrät varmaan, etten halua puhua siitä.
- Lasku, kiitos. - Talo tarjoaa.
Tähän aikaan on eri säännöt. Nyt on tavallaan jo sulkemisaika.
- Kiitos, Peter. - Eipä kestä. Mukavaa iltaa.
Lähdetään.
Kaikki on hyvin.
Haluatko, että lähden?
Palovammapotilaan leikkaushoito ja kuntoutus
Tässä sitä nyt ollaan.
Poltetaanko sellainen sätkä?
Hyvä idea.
- Mitä ruohoa tämä on? - Kolumbialaista.
- Se on vale. - Mitä?
Tämä ei ole kolumbialaista. Tämä ei ole minusta edes ruohoa.
- Sellaisena se minulle myytiin. - Kaveri valehteli. Samoin kuin sinä.
- Tuo on paskaa. - Sitten en osta sitä häneltä enää.
- Tuo on paskapuhetta. - Oletko kunnossa?
Missä niitä kipsisiä paperinpainoja on? Niiden takiahan minä tänne tulin.
Tai tulin tapaamaan sinua, mutta nyt haluan nähdä paperinpainot.
- Mikä sinun on? - Haluan nähdä paperinpainot.
- Nyt hetikö? - Juuri nyt!
- Ne ovat Kikin makuuhuoneessa. - Hae ne.
Tälläkin hetkellä tärkeät paperini lentelevät ympäri asuntoani-
- koska minulla ei ole laittaa mitään niiden päälle.
Hyvä on.
En minä tiedä, Kiki.
- Siellähän sataa kaatamalla. - Aivan.
- Olkaa hyvä. - Lippu on 1,50 dollaria.
Lipun hinta on keskiyöstä eteenpäin 1,50 dollaria.
Ette voi olla tosissanne.
- Minulla on 97 senttiä. - Ei käy.
- Siellä sataa kaatamalla. - Ei.
Myisitte nyt minulle lipun. Haluan vain kotiin.
En voi tehdä sitä. Voisin menettää työpaikkani.
Kuka täällä on näkemässä?
Voisin vaikka puhua juhlissa juovuspäissäni jollekulle ohi suuni.
- Antakaa nyt minulle poletti! - En anna!
Poletit maksavat 1,50. En voi myydä niitä 97 sentillä. Menetämme rahaa.
Nyt juna tulee. Antakaa nyt minulle poletti!
Ei sitten. Kiitos.
- Voinko auttaa? - Tuo ei ollutkaan minun junani.
- Minä puhun sinulle. - Tiedän. Anteeksi.
En ole tehnyt tuota koskaan aiemmin. Minulla ei vain ollut tarpeeksi rahaa.
En menekään junalla. Anteeksi.
Tuo on minun junani. Kiitos vain.
Nyt täytyy olla täysikuu.
- Mitä saisi olla? - Minulla on vain 97 senttiä rahaa.
- Se ei ole kovin paljon. - Ei niin.
Voisinko istua tässä vain hetken?
Totta kai.
Auttakaa! Inhoan työtäni!
Mitä laitetaan?
Ei mitään. Haluaisin vain istua tässä. Käykö se?
Totta kai. Mutta täällä ei tänään tutustu uusiin ihmisiin.
Täällä on tänään kuollutta.
Niin.
Onhan nyt myöhä.
Yleensä täällä on menoa tähän aikaan.
Tulin tänne oikeastaan vain sadetta pakoon.
Minä vain... toivon, että sade pian lakkaa.
- Haluan vain mennä kotiin. - Eikö maanalainen enää kulje?
Kulkee. Minulla ei vain ole rahaa.
Hitto. Annan sinulle ne rahat.
Se olisi todella hienoa.
- Ei kai taas? - Taas mitä?
Tuo on naapurini. Hän on ilmoittanut jo kolmesta murrosta tänä yönä.
- Hemmetti. - Mitä nyt?
Mietin vain, laitoinko oman varas- hälyttimeni päälle. Joskus se unohtuu.
Niin no...
Älä huoli.
Älä nyt. Unohda koko juttu.
- Mitä kävisi, jos paikka olisi täynnä? - Ymmärrän.
- Onko sinulla siihen avainta? - Se on kotonani.
Harmi.
En voi lähteä täältä mihinkään. Tekisitkö minulle palveluksen?
Asun osoitteessa 158 Spring Street, ylimmässä kerroksessa.
Mitä minä olen tekemässä?
Aivan. Emme tunne toisiamme. Voisin ryöstää sinut. Eikö niin?
En ryöstä sinua.
Jos tietäisit, mitä olen kokenut, uskoisit, etten halua ryöstää keltään.
Haluan vain päästä kotiin.
Tässä on sinulle minun avaimeni.
Jos en palaa, kaikki omaisuuteni on sinun. Haluan vain päästä kotiin.
Hyvä on. Tässä ovat avaimeni.
Kassakoneen avaimet ovat valokatkaisijan yläpuolella naulassa.
Hälytin on alapuolella. Siinä pitäisi näkyä piippaava, punainen valo.
158 Springkö se oli? Palaan aivan kohta.
Onkohan tämä pikku murtovarkaamme?
Ehditkö viedä tarpeeksi?
Kuka sinä olet? Et asu täällä.
- Olen Tomin ystävä. - Kenen heistä?
En ole murtovaras. Pitäkää näppinne irti minusta.
- Kenen Tomin? - Hän asuu ylimmässä kerroksessa.
- Miten pääsit tänne? - Hän antoi minulle avaimet.
Alueella on tehty kahdeksan murtoa viimeisen viikon aikana.
- Pyydän anteeksi. - En tiennyt tuota.
- Käydäänkö siellä kodinkoneliikkeessä? - Ensi viikolla saisimme uusia malleja.
Hei! Mistä te saitte tuon?
Luoja. Mitä täällä on tapahtunut?
Heitä avaimet alas. Varovasti.
Noin juuri. Heilauta oikein kunnolla.
Mitä he oikein ovat tehneet?
Ovatko he merimiehiä? Solmuthan ovat kuin taidetta.
- Miten he pääsivät sisään? - Ketkä?
- Murtovarkaat. - Mitkä murtovarkaat?
Ne, jotka veivät veistoksesi ja televisiosi.
Neil ja Pepekö? He ovat ystäviäni.
He ostivat televisioni 300 dollarilla. Mistä sait veistokseni?
- Onko tämä se tyyppi? - On.
Minä olen Horst.
Minä olen Paul.
Olit aiemmin epäkohtelias, Paul.
Sinun sietäisi hävetä.
Niin minä häpeänkin.
En tiedä, mikä minuun meni.
- Kurin puutetta. - Mahdollisesti.
Ei ole vielä myöhäistä korjata asiaa.
Marcy! Täällä on Paul.
Hei.
Olen sinulle anteeksipyynnön velkaa.
Minulla ei ollut syytä lähteä sillä tavalla.
Ajattelin vain... ettei meillä sittenkään synkkaisi-
- enkä näkisi sinua enää koskaan. Tämä ei ole mikään kunnon syy.
Taisin vähän pelästyä.
Se, mitä kerroit miehestäsi ja poikaystävästäsi, oli outoa.
Mistä siinä oli kyse?
Ja...
Ajattelin, että jokin oli hullusti...
...tai että sinulla on palovammoja tai jotain. En vain kestänyt sitä.
En tiedä, mikä minuun meni.
Ehkä ajoitus vain on väärä, mutta...
Minun olisi varmaan parasta lähteä.
Käykö niin?
Marcy?
Marcy!
Yksi tabletti nukkumaan mennessä
Voi luoja, Marcy.
Voi luoja! Hengitä.
Kiki!
Herää nyt.
Voi luoja.
Kiki! Horst!
Paul ja Marcy. Lähdimme Horstin kanssa Club Berliniin.
Tulkaa sinne, jos haluatte.
Se on West Broadwayn ja Grandin kulmassa. Kiki.
Yhdistäkää poliisille. Haluan ilmoittaa kuolintapauksesta.
KUOLLUT HENKILÖ
Hei, minä tässä. Sanoin viimein itseni irti.
- Mitä minä asialle voin? - Mennään juhlimaan.
En tiedä, mikä sinua vaivaa. Haluan vain avaimeni, että pääsen kotiin.
SULJETTU Palaan puolen tunnin kuluttua
Mitä minä nyt teen?
Tämä on uskomatonta. Missä hitossa hän on?
Asun kadun toisella puolella. Haluaisitko valmisruokaa?
Neil ja Pepe, odottakaa! En tiennyt!
- Kiihdytä. Tuolla on taas se tyyppi. - Minä en tiennyt.
Minä en tiennyt.
- Hyvä luoja. - Mennään minun luokseni.
Pidätkö The Monkeesista?
- Mikä sinun nimesi on? - Julie.
- Minä olen Paul. - Onko ollut rankka yö?
Näytät masentuneelta.
Tulin tänä iltana keskikaupungille.
Voi luoja. En edes tuntenut sitä tyttöä.
- En edes tuntenut häntä. - Odota.
Onko näin parempi?
Tämä on Joni Mitchellin "Chelsea Morning".
Jatka vain. Mikä sinulla on?
Olen ihan kunnossa. Lähden aivan kohta. Minä todella...
Odotan vain, että baari aukeaa. Haen avaimeni ja lähden kotiin.
Voi pojat.
Kerro nyt vain ongelmasi.
- Enpä usko. - Pää pystyyn! Mikä sinulla on?
Olet niin apea ja synkkä. Hellitä vähän.
- Mistä sinä puhut? - Kerro huolesi.
Missä hitossa hän on?
- Mitä kellokin on? - On tosi myöhä.
Luoja.
Vihaat siis työtäsi?
- Vihaan molempia työpaikkojani. - Mitä muuta sinä teet?
Olen töissä alakerran kopiointiliikkeessä.
Olemme suoraan sen yläpuolella. Haluatko käydä siellä?
En. Olen kokenut tarpeeksi jännitystä tälle illalle.
Se on surkea työ, mutta saan sentään ilmaisia kopioita.
Vinhaa.
Miten niin "vinhaa"?
Pelleiletkö kustannuksellani?
Minun ei tarvitse sietää tuollaista. Kaikki ovat nykyään niin näsäviisaita.
Aina täytyy varoa, mitä sanoo! Tiedän kyllä, mistä on kyse.
- Asiakkaatkin ilkkuvat minulle. - En tarkoittanut sitä niin.
Ulkona satoi, ja pyysin sinut luokseni.
- Minun ei ollut pakko tehdä sitä. - Et ole typerä.
Minun on joskus vaikea laskea vero- osuutta. Hiton kahdeksan prosenttia!
Teen siinä joskus virheitä! Haastakaa minut oikeuteen!
Anteeksi. En tarkoittanut sitä noin.
Tule nyt istumaan.
Olen pahoillani, että olin niin tyly.
Ole kiltti äläkä enää itke.
Mikä yö.
Paul...
Pidätkö kampauksestani?
Pidän.
Mikset koske sitä?
- En halua sotkea sitä. - Et sotkekaan.
- Haluatko, että kosken siihen? - Haluan.
Hyvä on.
Kuulen hänet. Se on hän!
Luojan kiitos hän on täällä. Pääsen kotiin.
Mitä nyt?
Ei mitään. Minä vain...
Minusta tuntui, että pidit minusta.
Et kai aio lähteä nyt, kun toin sinut pois sateesta?
Hyvä on. Minä aion...
Teen näin.
Menen palauttamaan pomollesi hänen avaimensa.
Sitten saan omat avaimeni ja palaan tänne. Siihen menee kaksi minuuttia.
- Niin varmaan. - Kaksi minuuttia, Julie. Käykö?
- Mihin sinä jäit? - Se on pitkä tarina.
Luulin jo, että olit ryöstänyt minut.
Kävin tarkistamassa. Naapurini oli nähnyt sinut ja epäili sinua myös.
Mutta täällä sinä nyt olet.
Olin jo huolissani.
Näytät tarvitsevan juotavaa.
Ei sinulla sattuisi olemaan vahvoja potenssilääkkeitä?
- Eikö hän anna? - Ne ovat minulle.
Yksi tarjoilijoistasi näyttäisi ihastuneen minuun.
- Miss Mehiläispesä vuosimallia 1965? - Niin.
- Älä edes kysy, miten. - Sen kun häivyt. Ei hän siihen kuole.
Terminal.
Mitä nyt, Rich?
Kuule.
Olet oikeassa. Anna minulle avaimeni. Minä lähden kotiin.
Mitä nyt?
Minun...
Minun tyttöystäväni...
...tappoi juuri itsensä. Aivan hetki sitten.
- Hän otti unilääkkeitä. - Kristus.
Me...
Me riitelimme, ja ajoin hänet ulos asunnostani.
Tämä on minun syytäni. Hyvä luoja.
Marcy. Marcy, Marcy, Marcy!
En tiedä, mitä sanoisin.
Mitä voitkaan sanoa? Eihän tämä ollut sinun syytäsi.
Minun täytyy lähteä. Tulen pian takaisin. Pysy rauhallisena.
- Oletko sinä kunnossa? - Olen.
- Puhuit tosin kahdesta minuutista. - Tiedän.
- Olen pahoillani. - Oliko sinun ikävä minua?
Enemmän kuin ketään muuta koskaan.
Minulla oli uskomaton ikävä sinua.
- Minä todellakin kaipasin sinua. - Sepä kiva.
- Annan sinulle lahjan. - Älä. Se ei ole tarpeen.
Olen tuntenut sinut vain tunnin.
Ei, ei. Lupasit tulla takaisin ja tulit.
Nykypäivänä se on ihailtavaa ja ansaitsee palkinnon.
- Tiedätkö, mikä tämä on? - En.
Tämä on kipsinen rinkeli tuorejuustolla -paperinpaino.
Ostin sen paikalliselta taiteilijalta nimeltä Kiki Bridges.
Julie.
Lupasin tulla takaisin ja niin tulinkin.
Nyt minun todella täytyy lähteä.
Minun on pakko nukkua. Ymmärrät kai sen?
Lupaan tavata sinut uudelleen.
Käykö?
- Oletko kunnossa? - Miksi kysyt sitä koko ajan?
Oletko joku sekopää?
Vaihdetaan puhelinnumeroita.
- Puhelinnumeroita! - Kirjoitan sen tähän.
- Mikä sinun numerosi on? - 54433. Se on helppo muistaa.
54433... Onpa vähän numeroita, mutta jatka vain.
- 54433. - Selvä.
- Ei, vaan KL54433. - Anteeksi, anteeksi.
- Odota! - Vie tuo helvettiin. Voi luoja.
Niinkö?
Tätä saat katua. Kostan tämän sinulle.
Ei voi olla totta. Ei kai taas.
Mitä helvettiä tämä on?
Lopetetaan tältä illalta. Selkääni särkee.
Mennään etsimään patsastani. Sen on oltava täällä jossain.
Se oli ensimmäinen esine, jonka koskaan ostin.
Niin siinä käy, kun maksaa jostain: Joku varastaa sen.
Sen on oltava täällä jossain. Aja Mercer Streetille.
Tom! Paul täällä!
Minua pelotti mennä sisään. Jotkut heistä ovat huumeessa.
Heillä saattaa olla veitsi...
En ollut poissa tuntiakaan. Sillä aikaa kamerat olivat kadonneet.
- Soititko vakuutusyhtiöön? - Minulla ei ole vakuutusta.
- Tuolla se mies taas on. - Ottakaa hänet kiinni!
- Mihin hän hävisi? - Tännepäin!
Ala nyt painua siitä!
- Mihin sinä olet menossa? - Vessaan.
Et kai tullut sen takia. Vessa on vain asiakkaille.
Kyllä minä tilaan jotain. Käyn vain ensin vessassa.
Etkö kuullut, mitä sanoin? Nyt ulos täältä! Ja pysykin poissa.
Ruokalista on pöydällä. Katoin pöydän valmiiksi.
Kiitos.
Lähdimme Horstin kanssa Club Berliniin.
Menen vain laittamaan pysäköintimittariin rahaa.
Otan hampurilaisen, puolikypsänä... ja kahvin.
- Pääsenkö sisään? - En voi päästää sinua sinne juuri nyt.
Olisiko mahdollista päästä sisään johonkin sopivampaan aikaan?
Se on mahdollista, mutta se ei käy juuri nyt.
Jos todella haluat sinne, voit yrittää väkipakolla.
- Onko sinulla rahaa? - On minulla rahaa.
Sitäkö sinä haluat? Olisit heti sanonut.
Tässä ei ole paljon, mutta enempää minulla ei ole.
Otan ne, että sinusta tuntuu, että yritit kaikkesi. Pidä sinä 25 senttiä.
Sinun täytyy silti odottaa muutama minuutti.
- Miksi hänen ei tarvinnut odottaa? - Tänään on irokeesi-ilta.
Älä nyt viitsi. Olemme molemmat aikuisia.
Päästä nyt minut sisään!
- Haluatko todella sisään? - Ystäväni odottavat minua sisällä.
Etkö voi vain päästää minua sisään?
Oletko varma?
Olen!
Päästäkää hänet läpi!
Vasemmalle ja suoraan eteenpäin.
- Tehkää tälle kaverille irokeesi. - Mielihyvin.
Minä lähden!
Kiki! Horst!
Marcy on kuollut! Neil ja Pepe ovat varkaita!
Mitä he tekivät minulle?
Tapan ne barbaarit.
Minähän olen kalju. Hankin aseen.
Huhuu!
Taksi!
- Anteeksi kamalasti. - Ei se mitään.
Tämäpäs sattui. Sain rahan takaisin. Nyt voit ajaa minut kotiin.
Hienoa! Tulen kohta takaisin. Nyt tiedät, miltä se tuntuu!
Ei, ei, ei.
Tämä ei voi olla totta.
Näitkö tuon?
- Käsivarrestasi vuotaa verta. - Loistavaa.
Minulla on huono omatunto.
- Tule, niin sidon haavan. - Ei tämä ole vakavaa.
- Minä vaadin. - Ei...
Onko sinulla puhelinta?
Anteeksi, mutta minä vain...
Et ikinä uskoisi, mitä olen kokenut tänä yönä.
Olen jäätelönmyyjä, Mister Softee.
En kysynyt, mitä teet työksesi. Sanoin...
- Et uskoisi, mitä olen kokenut. - Ei se ole tylsää.
Minulla on oma jäätelöautoni, eikä työ ole tylsää.
Ja siihen tarvitaan erityinen ajo- korttikin. Arvaa kenellä on sellainen?
Manhattan. Saanko Peter Patzakin puhelinnumeron?
P-A-T-Z-A-K.
- Tarvitsetko kynän? - En. Mulberry Street.
5-8-1-9...
6...
2...
Tuo oli hauskaa.
Patzak, kiitos. P-A-T-Z-A-K. Mulberry Streetillä.
5-8-6-2...
- Lopeta! - 9-3-8-0.
Nyt unohdin numeron.
Mikä sinua vaivaa? Oletko kunnossa?
- Minulla on ollut kamala yö. - Yritän vain piristää sinua.
En halua piristystä! Anteeksi.
Olen kamalan...
En pääse tänä yönä kotiin.
Yritän epätoivoisesti löytää paikan, missä voin nukkua.
Voisin nukkua Spring Streetillä, mutten halua sinne.
Miksi et nukkuisi siellä?
Koska asunnon omistajan tyttöystävä tappoi itsensä, ja minä olen syypää.
- Sehän tuli selväksi. - Aivan. En voi mennä sinne.
Jos antaisit minun nyt soittaa, tekisit minulle suuren palveluksen.
Se voi odottaa. Satutin sinua ja haluan sitoa haavan.
- Mistä nämä ovat peräisin? - Mitkä?
- Työstin tänään paperimassaa. - Mitä tämä on?
"Raivostunut jengi leikkeli miehen pieniksi paloiksi viime yönä"-
- "SoHon hienostoalueella."
"Vaateriekaleiden seasta ei löydetty henkilöllisyystodistusta"-
- "ja uhrin kasvot oli hakattu täysin tunnistamattomiksi."
- En kestä nyt tuollaista. - Mitä ihmettä hän oli tehnyt?
- Miksi se sattuu noin paljon? - Se on tulehtunut. Otan sen pois.
- Älä koske siihen! - Poltan sen. Tarvitsen tulitikkuja.
- Lainaan niitä naapurilta. - Ei, rouva!
- Nimeni on Gail! - Ei, rouva!
- Ei tulitikkuja! Nyt riittää. - Mihin sinä olet menossa?
Kotiin. Aion kävellä kotiin. Se on East 91 st Streetillä.
Lasketko leikkiä?
Pidän sinusta, enkä ymmärrä... Voin viedä sinut kotiin jäätelöautollani.
- Missä auto on? - Kulman takana.
Tule nyt.
- Mikä hätänä? - Turpa kiinni.
- Olet mennyttä. - Miten niin?
Mitä sinä teet? Mikä hätänä?
Vietkö minut vielä kotiin? Miksi katsot minua noin?
Tuolla hän on. Napatkaa hänet!
Voi paska.
Auttakaa! Soittakaa poliisille! Olin samalla luokalla poikanne kanssa.
Äiti, minä täällä!
Minua varmaan syytetään tuostakin.
Mitä haluatte minusta? Mitä minä olen tehnyt?
Olen vain vaivainen tekstinkäsittelijä!
Anteeksi.
Voisitteko...? En tee teille mitään.
Voisitteko auttaa minua?
- Mitä minun pitäisi tehdä? - Voisinko tulla luoksenne yöksi?
En suostu tiettyihin asioihin.
Haluan kertoa sen etukäteen.
Minun on kerrottava sinulle jotain, ennen kuin aloitamme.
En ole koskaan ennen ollut miehen kanssa, ja minua jännittää.
Kuule. Saanko...?
Saanko käyttää puhelintasi?
- Totta kai. Se on... - Näen sen. Hienoa.
- Poliisille, äkkiä. - Hetkinen.
- 12. poliisipiiri, Fitzgerald. - Luojan kiitos, konstaapeli.
Nimeni on Paul Hackett, ja olen SoHossa. En tiedä tarkkaan, missä.
Asukaspartio jahtaa minua.
Minulla on syytä olettaa, että henkeni on suuressa vaarassa.
Alueella on ilmeisesti tehty useita murtoja...
- Menkää nukkumaan. - Haloo?
Tämä on uskomatonta.
Anteeksi. Ajattelin vain...
Voisinko nukkua sohvallanne muutaman tunnin? Olen aivan poikki.
- Miksi ette mene vain kotiin? - Sitä minäkin olen miettinyt.
Miksi ette sitten voi mennä kotiin?
Hyvä on.
Tapasin tytön ja sain hänen numeronsa.
Kun pääsin kotiin, soitin hänelle.
Hän pyysi minua käymään. Matkalla rahani lensi ulos taksin ikkunasta.
Meillä ei oikein synkannut tämän tytön kanssa, joten lähdin pois.
Yritin mennä maanalaisella, mutta hinta oli noussut. Tiesitkö siitä?
Minä en tiennyt, eikä minulla ollut tarpeeksi rahaa päästäkseni kotiin.
Sitten tapasin mukavan baarimikon, joka halusi lainata minulle rahat.
He olivat todella ostaneet veistoksen. En tiennyt siitä mitään.
Hän oli vihainen minulle siitä, miten kohtelin hänen ystäväänsä.
Menin pyytämään häneltä anteeksi, mutta hän oli jo tappanut itsensä.
Hän oli juuri antamaisillaan rahoja minulle, kun puhelin soi.
Hänen tyttöystävänsä oli tappanut itsensä. Oliko se sattumaa?
Ei! Tyttö, jota olin tullut tapaamaan, oli myös kuollut!
Se oli yksi ja sama ihminen! He ovat molemmat kuolleet!
Mies ei tiennyt, että olin tavannut tytön. Hänhän olisi hakannut minut.
Onneksi eräs tyttö näki kaiken ja antoi minun käyttää puhelintaan.
Hän oli oikein mukava. Sain peräti nostaa ja laskea luuria.
Nyt hän ajaa ympäri jäätelöautollaan ja yrittää tappaa minut.
Kaikki yrittävät tappaa minut! Halusin vain tavata mukavan tytön.
Nyt minun on kuoltava sen takia.
Tuolla hän on! Tuo on se tyttö.
Julie! Minä tässä. Mitä sinä teet? Tule tänne.
Hän se on!
MURTOVARAS! OTTAKAA HÄNET KIINNI!
Mikä sinua vaivaa?
- Sinun on autettava minua. - Kokoa itsesi. Saisinko lasin vettä?
Kerro heille, ettei tämä ole minun syytäni. En ole syyllinen.
Sinun täytyy vähän selittää. Palasin juuri ruumishuoneelta.
Minua yritetään tappaa, koska minua luullaan murtovarkaaksi.
Enhän varastanut mitään sinultakaan. En ole varas.
En ole varas. Enhän? En ole varas.
- Hyvä on. Odota tässä. - Mihin sinä menet?
- Hakemaan avaimesi. - Kiitos.
- Mene vain. Minä odotan tässä. - Ota rauhallisesti.
Kiitos.
Käsitetaidebileet CLUB BERLINISSÄ
Tuolla hän on!
Kuinka voin auttaa?
- Miksi täällä on näin tyhjää? - Tilaisuus on vain kutsuvieraille.
- Missä kaikki ovat? - En tiedä.
Kaikki ovat kai jääneet kotiin.
Kuka hän on?
June on aina täällä. Kukaan ei yleensä huomaa häntä.
Pidä kiirettä, jos olet hänestä kiinnostunut. Suljemme aivan kohta.
Anteeksi.
Huomasin teidät, ja mietin...
Olisiko teillä kiinnostusta...
...juoda kanssani lasillinen...
...ja jutella hetki?
Minulla on todella...
...todella huono ilta.
En näytä löytävän ketään, joka vain...
...joka vain...
...istuisi kanssani hetken ilman, että...
...että hän alkaa huutaa minulle tai jotain.
En olisi lähestynyt teitä tässä kunnossa...
...jos en olisi niin... epätavallisen...
...kiinnostunut teistä.
Nyt olen avannut sydämeni teille.
Saanko luvan?
- Miksi teet tämän? - Minkä?
Flirttailet kanssani, jaat tupakkasi kanssani...
...tanssit kanssani ja olet kiltti minulle.
Miksi teet tämän?
Minä haluan...
...elää. - Suljemme paikan.
- Minä vain... - Nyt on aika lähteä kotiin.
...haluan elää.
Elää.
Tule kanssani alakertaan.
Tule.
He pääsivät sisään! Olen pahassa pulassa.
Nuo ihmiset yrittävät tappaa minut. Pääseekö täältä ulos toista kautta?
- Mikäs tuo on? - Älä mene sinne!
- Mitä tämä on? - Älä koske niihin!
Voi luoja.
Seuraa minua, Paul. Tule nyt.
Niin, olette sulkeneet. Tämä kestää vain hetken.
- Täällä ei ole ketään. - Hän ei kuuntele järkeä.
Älä liiku. En halua pistää sinua. Laitan tähän vielä palan...
Nyt riittää!
Tunnetteko tämän paineen?
Tämä tekee hyvää huokosille.
Etsikää kaikkialta!
Ei, ei, ei.
- Hei! - Mihin tästä pääsee?
- Siellä on yksityisasunto. - Iske ovi sisään.
Ei, minä koputan oveen.
June!
- Mitä nyt? - Nämä ihmiset tutkisivat asuntosi.
- Etkö näe, että teen töitä? - Tiedän, mutta...
Anteeksi. Oletteko nähnyt tätä miestä?
Tuo ei näytä vaikealta.
- Pääseekö täältä takakautta ulos? - Ei.
No niin, lähdetään!
Anteeksi, että häiritsimme, mutta olimme varmoja...
Häivytään! Haaskaamme vain aikaamme.
- He ovat poissa. - Hienoa.
- Päästäkää minut nyt ulos. - He voivat vielä tulla takaisin.
Olette ollut todella upea, mutta päästäkää minut nyt ulos täältä.
Minäkin olen nyt sekaantunut tähän. He voivat vielä tulla takaisin.
Päästäkää minut ulos täältä. Nyt!
Kuuletteko? Päästäkää minut...
Nyt se on valmis. Menen vain tarkistamaan, ovatko he vielä siellä.
Mitä minä sanoin? Tsekkaa näitä kamoja.
- Tämähän on romua. - Eikä ole. Tämä on antiikkia.
Tämäkin on muovia. Lopetetaan tältä illalta. Tavaraa on jo tarpeeksi.
Hitto vie! Tuossahan on minun veistokseni.
- Ole varovainen. - Kannattaako tätä ottaa mukaan?
Oletko hullu? Tämä on taidetta.
- Onpa taide rumaa. - Et tiedä mitään taiteesta.
- Mitä rumempaa, sitä arvokkaampaa. - Sitten tämä on todella arvokas.
Tämän on tehnyt se kuuluisa Segal. Hän soittaa Carson Show'ssa banjoa.
- En koskaan katso sitä. - Et tiedäkään mitään taiteesta.
Veisin paljon mieluummin stereot.
Stereot ovat stereot, taide kestää ikuisesti.
HYVÄÄ HUOMENTA, PAUL